IP/09/1803 Brüssel, 23. november 2009 Euroopa tööturud on kriisis kõvasti kannatada saanud, kuid oodatust paindlikumad Praegune kriis avaldab tugevat mõju ELi tööturgudele, keerates 2000. aastast alates toimunud tööhõive kasvu pea peale. Sellisele järeldusele jõutakse täna avaldatud aruandes „Tööhõive Euroopas 2009”. Töötuse suurenemine on enim mõjutanud, mehi, noori, vähese kvalifikatsiooniga töötajaid ja tähtajaliste lepingutega töötajaid. ELi tööhõive on alates kriisi algusest vähenenud 4 miljoni töökoha võrra, kuigi mõju on mõnevõrra leevendatud tänu lühendatud tööajale ja muudele sarnastele kavadele. Kuid need lühiajalised, ehkki olulised meetmed ei ole siiski piisavad, et tagada kriisist edukas väljumine. Tööhõivepoliitika peab keskenduma vähese süsinikdioksiidiheitega majandusele üleminekuks valmistumisele. Tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste volinik Vladimír Špidla ütles järgmist: „See aruanne näitab, kui oluline on ühendada lühiajalised meetmed pikema perspektiiviga struktuuriliste reformidega. Neid reforme on vaja selleks, et ELi majandus ja tööturud väljuksid praegusest majanduslangusest valmisolekuga uuteks väljakutseteks, eelkõige üleminekuks vähese süsinikdioksiidiheitega majandusele.” Iga-aastases aruandes „Tööhõive Euroopas”, mis ilmus 21. korda, käsitletakse ELi tulevase tööhõivepoliitika kahte olulist küsimust: üleminekud tööjõuturul ning kliimamuutuste mõju tööturule. ELi tööturud on dünaamilisemad kui sageli arvatakse, kuid pikaajaline tööpuudus on jätkuvalt suur oht Viimastel aastatel on Euroopa tööturud olnud üsna dünaamilised, sest igal aastal vahetab töökohta umbes 22% Euroopa töötajatest. Selline tööjõu dünaamika ei ole omane ainult riikidele, mida peetakse üldiselt paindlikuks, nagu Ühendkuningriik või Taani, vaid see puudutab kõiki liikmesriike, kuigi tööjõu voolavuse määr on riigiti erinev: väikseim on see Kreekas (14 %) ja Rootsis (16 %) ning suurim Ühendkuningriigis, Soomes, Hispaanias ja Taanis (üle 25 %). See näib olevat püsiv suundumus, sest alates 1990. aastate lõpust on üleminek töötuselt või tööturult eemalolekult tööhõivele kasvanud, lubades järeldada, et meie tööturgudel on toimunud põhjalikud struktuurilised arengud. Siiski ei ole kõik töötajad sellest positiivsest suundumusest kasu saanud. Kuigi pikaajaliste töötute arv on alates 1990. aastate keskpaigast vähenenud, on pikaajaline töötus jätkuvalt probleem. Viimastel aastatel kestis Euroopas keskmiselt peaaegu 45 % töötusperioodidest rohkem kui aasta, kui USAs oli vastav näitaja vaid 10 %. Selle probleemiga tuleb pärast kriisi puhkemist kiiresti tegelda. Meetmed, mis toetavad töötajate üleminekut tööhõivele kooskõlas turvalise paindlikkuse põhimõtetega, on põhilised, millega vähendada pikaajalist töötust ja säilitada töökohti. Süsinikdioksiidiheite vähendamise meetmed hakkavad tugevalt mõjutama ELi tööhõive struktuuri ELi suund vähese süsinikdioksiidiheitega majanduse suunas on liikumapanev jõud tööturu seisukohast. Kuigi mõju töökohtade loomise üldarvule ei ole väga suur – sest uute keskkonnasõbralike töökohtade loomisega ja olemasolevate töökohtade keskkonnasõbralikumaks muutmisega käib osaliselt kaasas ka mõnede olemasolevate töökohtade kadumine – hõlmavad struktuurilised muutused töötajate ümberjaotamist majandussektorite ja oskuste lõikes. Kliimamuutustel ja nendega seotud poliitilistel meetmetel on seega oluline mõju oskuste nõudlusele tulevikus. Vähese süsinikdioksiidiheitega majanduses vajalikud uued oskused annavad vähemalt esialgu eelise kõrge kvalifikatsiooniga töötajatele. Siiski võivad uute tehnoloogiate kasutuselevõtmise korral ka madalama kvalifikatsiooniga töötajad nendele uutele töökohtadele asuda, eeldusel et nad saavad vajalikku koolitust. Keskendumine oskustele – et lihtsustada üleminekut uutele töökohtadele ning vähendada oskuste erinevusi ja puudumist – koos asjakohase sotsiaalse dialoogiga on peamine võimalus vähese süsinikdioksiidiheitega majandusele ülemineku lihtsustamiseks. Aruanne „Tööhõive Euroopas” moodustab analüütilise aluse ühisele tööhõivearuandele (JER), mille kohta esitab komisjon ettepaneku 9. detsembril. Ühine tööhõivearuanne on ELi majanduskasvu ja tööhõivestrateegia aruandev osa, milles analüüsitakse tööhõivet. MEMO/09/514 „Tööhõive Euroopas” 2009: http://ec.europa.eu/social/main.jsp?catId=119&langId=en Euroopa Komisjoni elektrooniline tööhõive, sotsiaalküsimuste ja võrdsete võimaluste teemaline tasuta infoleht, mida saab tellida siit: http://ec.europa.eu/social/e-newsletter