IP/09/1118 Briuselis, 2009 m. liepos 13 d. Aplinka. Daugeliui Europos pažeidžiamiausių rūšių ir buveinių gresia pavojus Šiandien Komisija paskelbė ataskaitą apie daugiau kaip 1150 rūšių ir 200 buveinių tipų, saugomų pagal ES teisę, apsaugos būklę. Tik nedaugelio pažeidžiamų buveinių ir rūšių apsaugos būklė yra gera, todėl valstybės narės turės aktyviau imtis veiksmų, kad pagerintų padėtį. 2001–2006 metų laikotarpio ataskaita – tai pirmasis toks išsamus ES biologinės įvairovės tyrimas ir kartu labai svarbus ateities tendencijų vertinimo pagrindas. Didžiausia grėsmė yra iškilusi pievoms, šlapžemėms ir pakrančių buveinėms – tai daugiausia lemia nykstantys tradiciniai ūkininkavimo metodai, turizmo plėtra ir klimato kaita. Tačiau ši padėtis nėra visiškai beviltiška: kai kurių stambių svarbių gyvūnų rūšių, pavyzdžiui, vilkų, lūšių, bebrų ir ūdrų populiacijos pamažu atsikuria tam tikrose tradicinio paplitimo arealo dalyse. Daugelis valstybių narių įdėjo daug pastangų, kad atliktų išsamų monitoringą, ir, nepaisant tam tikrų trūkumų, ataskaitų teikimo procesas buvo labai sėkmingas. Už aplinką atsakingas Europos Komisijos narys Stavras Dimas sakė: „Esame pasiryžę stabdyti biologinės įvairovės nykimą Europoje, ir šiandien paskelbta ataskaita rodo, kad šioje srityje reikia dar daug ką nuveikti. Kad užtikrintume gerą pažeidžiamų buveinių ir rūšių apsaugos būklę, reikia laiko ir daug pastangų. Pagrindinės priemonės, padedančios Europos Sąjungai siekti ES biologinės įvairovės apsaugos tikslų, yra ES gamtos apsaugos teisės a ktai ir Natura 2000 tinklas. Kadangi šiam tinklui priklausančios sausumos buveinės jau beveik baigtos steigti, galima tikėtis, kad per kitus 10–20 metų padėtis gerokai pagerės.“ „Europos biologinei įvairovei tebedaromas didelis neigiamas poveikis ir tebegresia didelis pavojus. Nors mums nepavyks iki 2010 m. sustabdyti biologinės įvairovės nykimo Europoje, tam tikra pažanga vis dėlto daroma. Kaip už aplinką atsakingas ES Komisijos narys neseniai minėjo Atėnuose, laikotarpiui po 2010 m. nustatytas tikslas turėtų būti plataus masto, išmatuojamas ir aiškus. Jis ir toliau turėtų būti grindžiamas nuostata, kad biologinė įvairovė yra vertybė, kartu pripažįstant sveikų ir atsparių ekosistemų vertę ir jų teikiamą naudą“, – kalbėjo Europos aplinkos agentūros vykdomoji direktorė prof. Jacqueline McGlade. Keli svarbūs, nors ir nedideli laimėjimai Ataskaitoje aptariama 216 buveinių tipų ir pateikiama informacija apie maždaug 1182 rūšis. Nors iš ataskaitos matyti, kad apskritai daugelio rūšių ir buveinių tipų apsaugos būklė dar nėra gera, yra požymių, rodančių, kad apsaugos priemonės daro tam tikrą poveikį ir kad kai kurie buveinių tipai ir rūšys ima atsikurti. Tam tikrų rūšių gyvūnų, pavyzdžiui, rudųjų lokių, vilkų ir bebrų populiacija atsikuria ir iš naujo įsitvirtina daugelyje vietų. Tai reiškia, kad esama šiems gyvūnams tinkamų buveinių ir kad sumažėjo neigiamas medžioklės ir taršos poveikis. Pievos, šlapžemės ir pakrantės – vienos iš pažeidžiamiausių buveinių Bendra pievų, šlapžemių ir pakrančių buveinių būklė yra iti n apgailėtina. Pievos dažniausiai siejamos su tradiciniais ūkininkavimo metodais, kurių Europos Sąjungoje atsisakoma. Visų su žemės ūkiu susijusių buveinių tipų apsaugos būklė yra gerokai prastesnė už kitų buveinių tipų apsaugos būklę: tik 7 % tokių su žemės ūkiu susijusių buveinių būklė vertinama teigiamai, o gerai vertinamų „ne žemės ūkio“ buveinių yra 21 %. Šią padėtį lėmė perėjimas prie intensyvesnio ūkininkavimo, žemės atsisakymas ir prastas žemės valdymas. Šlapžemės paverčiamos kitos paskirties žeme, be to, joms, kaip ir buveinėms kalnų ledynuose, poveikį daro klimato kaita. Pakrančių buveinėms vis didesnį poveikį daro turizmas. Informacijos trūkumai Bendrais duomenimis apie 13 % regioninių buveinių apsaugos būklė ir 27 % regioninių rūšių apsaugos būklė ataskaitose priskirta kategorijai „nežinoma“. Itin dažnai įvardyta kaip nežinoma Pietų Europoje aptinkamų rūšių apsaugos būklė: Kipras, Graikija, Ispanija ir Portugalija kaip nežinomą nurodė daugiau kaip 50 % savo teritorijose aptinkamų rūšių būklę. Ypač problemiška yra jūrinė aplinka: kategorijai „nežinoma“ priskirta 57 % jūrinių rūšių ir apie 40 % jūrinių buveinių apsaugos būklė. Pagrindiniai faktai: informacijos teikimas pagal 17 straipsnį Buveinių direktyvos 17 straipsnyje reikalaujama, kad valstybės narės kas šešerius metus pateiktų informaciją apie direktyvos įgyvendinimą. 2001–2006 m. ataskaitinio laikotarpio ataskaitose pirmą kartą pateikti direktyvoje išvardytų ir kiekvienos valstybės narės teritorijoje aptinkamų buveinių ir rūšių apsaugos būklės vertinimai. Remdamasi šiomis ataskaitomis Europos aplinkos agentūra pateikė kiekvieno geografinio regiono, buveinės tipo ir rūšies integruotą vertinimą. Atsižvelgdama į šiuos vertinimus Komisija parengė direktyvoje numatytą suvestinę ataskaitą. Buveinių direktyva Europos gamta saugoma dviem svarbiausiais teisės aktais – Paukščių direktyva ir Buveinių direktyva. Buveinių direktyvoje nustatyta, kad atrinktose teritorijose, kurios turi būti suderintos su Komisija, valstybės narės privalo užtikrinti gerą įsteigtų buveinių tipų ir rūšių būklę. Tokios teritorijos kartu su Paukščių direktyvoje nurodytomis teritorijomis yra didžiausio pasaulyje ekologinio tinklo Natura 2000 dalis. Pagal Buveinių direktyvą įsteigta beveik 22 tūkst. teritorijų, apimančių apie 13,3 % ES teritorijos. Visą Natura 2000 tinklą sudaro daugiau kaip 25 tūkst. teritorijų (įsteigtų pagal Paukščių ir Buveinių direktyvas), kurios apima apie 17 % ES teritorijos. Daugiau informacijos rasite http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/rep_habitats/index_en.htm http://biodiversity.eionet.europa.eu/article17