IP/09/1118 Brüssel, 13. juuli 2009 Keskkond: paljud Euroopa kõige ohualtimad liigid ja elupaigad on ohus Komisjon avaldas täna aruande Euroopa Liidu õigusaktidega kaitstavate üle 1 150 liigi ja 200 elupaigatüübi kaitsestaatuse kohta. Üksnes väiksel osal nendest ohualtidest elupaikadest ja liikidest on soodne kaitsestaatus ning olukorra parandamiseks peavad liikmesriigid jõupingutusi suurendama. Aastaid 2001–2006 hõlmav aruanne, mis on seni kõige põhjalikum ELi bioloogilist mitmekesisust käsitlev uurimus, on tulevikusuundumuste hindamiseks väärtuslik võrdluspunkt. Rohumaade, märg- ja rannikualade elupaigad on kõige rohkem ohustatud; peamiselt on see tingitud traditsioonilise põllumajanduse hääbumisest, turismi arenemisest ja kliimamuutustest. Siiski ei ole olukord ühtlaselt halb ning mõned suuremad sümboliks saanud loomad, nagu hunt, euraasia ilves, kobras ja saarmas, hakkavad uuesti asustama oma varasema leviala piirkondi. Mitmed liikmesriigid on palju investeerinud üksikasjaliku seire korraldamisse ning mitmetest lünkadest hoolimata on olukorrast õnnestunud saada hea ülevaade. ELi keskkonnavolinik Stavros Dimas ütles: „Oleme pühendunud bioloogilise mitmekesisuse vähenemise peatamisele Euroopas ja tänane aruanne ei anna põhjust rahuloluks. Ohualtide liikide ja elupaikade hea seisundi taastamine võtab aega ja selleks tuleb teha märkimisväärseid jõupingutusi. ELi loodusalased õigusaktid ja Natura 2000 võrgustik on peamised vahendid ELi bioloogilise mitmekesisuse kaitse osas seatud eesmärkide saavutamiseks. Nüüd, mil võrgustiku maapealne osa on peaaegu valmis, võime oodata olukorra olulist paranemist järgmise kümne-kahekümne aasta jooksul.” „Euroopa bioloogiline mitmekesisus on ikka veel ränga surve all ja tõsises ohus. Kuigi me ei suuda täita eesmärki peatada 2010. aastaks bioloogilise mitmekesisuse vähenemine, oleme saavutanud mõningast edu. Nagu volinik hiljuti Ateenas ütles, tuleks 2010. aasta järgseks perioodiks seada ambitsioonikas, mõõdetav ja selge eesmärk. Eesmärk peaks olema jätkuvalt rõhutada bioloogilise mitmekesisuse kui sellise väärtust, tunnustades samal ajal tervete ja elujõuliste ökosüsteemide ning nende toimimise väärtust,” ütles Euroopa Keskkonnaagentuuri tegevdirektor professor Jacqueline McGlade. Märkimisväärne, kuid siiski piiratud edu Aruanne hõlmab 216 elupaigatüüpi ja sisaldab teavet ligikaudu 1 182 liigi kohta. Kuigi üldine sõnum on, et paljude liikide ja elupaigatüüpide seisund ei ole soodne, on märke, et kaitsemeetmed on hakanud mõju avaldama ning mõnede elupaigatüüpide ja liikide olukord on hakanud paranema. Selliste liikide nagu pruunkaru, hunt ja kobras olukord on paranemas ja nad muutuvad taas arvukamaks paljudes piirkondades. See tähendab, et sobivad elupaigad on olemas ja et negatiivsed mõjurid (jahtimine ja keskkonnasaastus) on vähenenud. Eelkõige on ohustatud rohumaad ning märg- ja rannikualad Eriti halb on rohumaade, märg- ja rannikualade elupaikade üldine olukord. Rohumaad on peamiselt seotud traditsioonilise põllumajandusega, mis on hääbumas kogu ELis, ning põllumajandusega seotud kõigi elupaigatüüpide seisund on teiste elupaigatüüpidega võrreldes tunduvalt halvem: nende seisund hinnati soodsaks kõigest 7 %-l juhtudest võrreldes 21 %-ga mittepõllumajanduslike elupaikade puhul. See on tingitud üleminekust intensiivsemale põllumajandusele, maakasutuse lõpetamisest ja maade halvast majandamisest. Märgalade kasutusviise muudetakse ning kliimamuutused avaldavad märgaladele negatiivset mõju, nagu ka mägiliustike elupaikadele. Rannikuelupaikadele avaldab üha suuremat survet turism. Teabelüngad Liikmesriikides oli elupaikade seisund teadmata ligikaudu 13 % piirkondlike hinnangute ja liikide seisund ligikaudu 27 % piirkondlike hinnangute puhul. Teadmata seisundiga liikide arv oli eriti suur Lõuna-Euroopas: Küpros, Kreeka, Hispaania ja Portugal märkisid, et üle poolte nende territooriumidel leiduvate liikide seisund on teadmata. Omaette probleemiks on merekeskkond: meres elavate liikide seisund oli liikmesriikides teadmata ligikaudu 57 % hinnangute ja mereelupaikade seisund ligikaudu 40 % hinnangute puhul. Taust: artikli 17 kohane aruanne Loodusdirektiivi artikli 17 kohaselt peavad liikmesriigid esitama rakendamise kohta teavet iga kuue aasta järel. Aastaid 2001–2006 hõlmava aruandeperioodi puhul hõlmasid aruanded esmakordselt hinnanguid selliste liikide ja elupaikade seisundi kohta, mis on hõlmatud direktiiviga ja mis on esindatud iga riigi territooriumil. Euroopa Keskkonnaagentuur koostas aruannete põhjal koondhinnangu iga geograafilise piirkonna, elupaigatüübi ja liigi kohta. Seejärel koostas komisjon kõnealuste hinnangute põhjal direktiivi kohase ühendaruande. Loodusdirektiiv Euroopa loodust kaitstakse kahe peamise õigusaktiga – linnudirektiiviga ja loodusdirektiiviga. Loodusdirektiiv kohustab liikmesriike säilitama mitmete kindlaksmääratud elupaigatüüpide ja liikide soodsa seisundi valitud aladel, mis on komisjoniga kokku lepitud. Koos linnudirektiivi kohaste aladega saavad need alad siis osaks Natura 2000 võrgustikust, mis on maailma suurim ökoloogiline võrgustik. Praeguseks on loodusdirektiivi alusel kindlaksmääratud pea 22 000 ala, mis hõlmavad ligikaudu 13,3 % ELi territooriumist. Kokku hõlmab Natura 2000 võrgustik üle 25 000 ala (linnudirektiiv koos loodusdirektiiviga) ja katab ligikaudu 17 % EÜ territooriumist. Lisateave: http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/rep_habitats/index_en.htm http://biodiversity.eionet.europa.eu/article17