IP/09/371 Bryssel 10. maaliskuuta 2009Komission 10-vuotiskatsaus maailmanlaajuiseen huumeongelmaanEuroopan komissio julkaisi tänään kertomuksen, jossa tarkastellaan laittomien huumeiden maailmanmarkkinoita vuodesta 1998. Sen mukaan huumepolitiikassa on edistytty kuluneen vuosikymmenen aikana maailmanlaajuisesti ja varsinkin maatasolla: toimia huumeidenkäyttäjien auttamiseksi on tehostettu ja suhtautumista huumekauppiaisiin tiukennettu. Miten tämä kaikki näkyy kentällä? Kertomus perustuu tutkimukseen, jossa ei löydetty näyttöä siitä, että maailmanlaajuinen huumeongelma olisi pienentynyt ajanjaksolla 1998–2007. Yleisesti ottaen tilanne on parantunut hieman joissakin rikkaissa maissa, kun taas toisissa maissa tilanne on pahentunut, ja osassa niistä – esimerkiksi muutamissa isoissa kehitysmaissa ja siirtymävaiheen maissa – kielteinen kehitys on ollut nopeaa ja voimakasta. Yhteenvetona voidaan sanoa, että maailmanlaajuinen huumeongelma ei näyttäisi muuttuneen vuodesta 1998, ainoastaan muuttuneen entistä mutkikkaammaksi: useimmissa länsimaissa huumeiden hinnat ovat laskeneet vuodesta 1998 jopa 10–30 prosenttia siitä huolimatta, että osassa länsimaita esimerkiksi kokaiini- ja heroiinikauppiaiden tuomioita on kovennettu. Samaan aikaan on ilmeistä, että huumeita saa yhtä helposti kuin ennenkin. Kannabiksen käytöstä on tullut monissa länsimaissa osa nuorten ”normaalia” elämää – jopa 50 prosenttia vuoden 1980 jälkeen syntyneistä on vähintäänkin kokeillut sitä. Heistä valtaosa ei kuitenkaan jatka sen käyttöä varhaisaikuisuuden jälkeen. Tutkimuksessa selvisi myös, että erityiset huumetuotannon torjuntapolitiikat voivat vaikuttaa siihen, missä huumeita tuotetaan. Esimerkiksi osa Perun ja Bolivian kokaiinituotannosta on siirtynyt viimeksi kuluneen vuosikymmenen aikana Kolumbiaan. Kertomus julkaistaan samalla viikolla, jolloin Wienissä järjestetään korkean tason tapaaminen osana YK:n huumausainetoimikunnan (CND) vuosikokousta. Tapaamisessa ministerit ympäri maailman vievät päätökseen periodin, jonka kuluessa on arvioitu vuonna 1998 järjestetyssä YK:n yleiskokouksen 20. ylimääräisessä istunnossa annetun, maailman huumeongelmaa koskevan poliittisen julistuksen täytäntöönpanoa. (Julistuksella pyrittiin vähentämään merkittävästi maailmanlaajuista laittomien huumausaineiden ongelmaa vuoteen 2008 mennessä tekemällä kansainvälistä yhteistyötä ja toteuttamalla toimenpiteitä huumeiden tarjonnan ja kysynnän vähentämiseksi.) Tällä viikolla on tarkoitus antaa uusi, vuodet 2009–2019 kattava poliittinen julistus, joka perustuu edellä mainittuun arviointiin. Komission varapuheenjohtajan sekä oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioista vastaavan jäsenen Jacques Barrot’n mukaan ei riitä, että Wienin tämänviikkoisessa kokouksessa asetetaan vain määrällisiä tavoitteita. ”Maailman huumeongelmaan on tartuttava kokonaisuutena, tosiasioiden pohjalta.” Tutkimuksella haettiin realistisia arvioita laittomien huumemarkkinoiden laajuudesta niillä syntyvien vuositulojen perusteella. Tutkimus osoitti, että tällaisia kattavia arvioita on erittäin vaikea esittää lähinnä siksi, että suuresta osasta maailmaa ei ole olemassa luotettavia tietoja huumausaineiden tuotannosta, kulutuksesta eikä kaupasta. Tutkimukseen sisältyy kuitenkin arvioita esimerkiksi kannabiksen, kokaiinin ja heroiinin markkinoista Länsi-Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Oseaniassa. Parhaimman arvion (2005) mukaan näiden kolmen alueen kannabismarkkinoiden kokonaistulot ovat lähes 70 miljardia euroa, mikä on noin puolet YK:n huume- ja rikosjärjestön (UNODC) esittämästä noin 125 miljardin euron arviosta. Merkittävänä tutkimustuloksena voidaan pitää sitä, että joissakin maissa edelleen kiistanalaiset haittojen vähentämispolitiikat ovat yleistymässä monissa muissa maissa, jotka pitävät niitä tehokkaana tapana vähentää huumeisiin liittyviä tauteja, sosiaalisia häiriöitä ja kuolleisuutta. Kertomuksessa valotetaan laittomien huumausaineiden maailmanmarkkinoiden taloudellisia perusteita ja esitetään arvioita tuotantokustannuksista ja ketjun eri vaiheissa (huumeiden tuotannosta niiden lopulliseen vähittäismyyntiin) syntyvästä lisäarvosta. Analysoitaessa tulojen jakautumista huumekaupan eri toimijoiden kesken paljastuu yllättävän karu kuva: vain suhteellisen pieni vähemmistö näyttäisi ansaitsevan suuria summia. Yksi tutkimuksen keskeisimmistä havainnosta on kansainvälisen järjestelmän heikkoudet tietojen keräämisessä maailmanlaajuisesta huumeongelmasta. EU on investoinut suuria rahasummia Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskuksen (EMCDDA) toimesta tapahtuvaan huumausaineiden seurannan kehittämiseen; ei ole realistista ajatella, että vastaavat tiedonkeruujärjestelmät olisivat käytössä maailmanlaajuisesti. Tutkimuskertomus jaetaan CND:n korkean tason tapaamiseen osallistuville. Lars-Erik Lundin (EU:n Wienin-edustuston päällikkö) ja Carel Edwards (huumeidentorjuntayksikön päällikkö oikeus-, vapaus- ja turvallisuusasioiden pääosastolta) esittelevät sen EU:n Wienin-edustustossa tiistaina 10. maaliskuuta klo 14 järjestettävässä lehdistötilaisuudessa osoitteessa Argentinierstrasse 26 (Taubstummengassen kulmassa), Meeting Room Mezzanine, A-1040 Wien (metro U1, uloskäynti Taubstummengasse). Yhteyshenkilö: Anne-Marie Huber (+43-1) 5161 8329 tai (+43-699) 196 65 79. Kertomukseen voi tutustua osoitteessa http://ec.europa.eu/justice_home/doc_centre/drugs/doc_drugs_intro_en.htm