IP/09/1153 Brüssel, 16. juuli 2009 Komisjon võttis vastu uued eeskirjad, et gaasitarnete kriisi ära hoida või sellega toime tulla Euroopa Komisjon võttis täna vastu uue määruse, et parandada gaasi tarnekindlust siseturul. Kavandatava määrusega tugevdatakse ELi gaasi tarnekindluse tagamise senist süsteemi ning kohustatakse kõiki liikmesriike ja nende gaasiturgudel osalejaid tegutsema tõhusalt ja ennetavalt, et gaasitarnete võimalikke häireid ära hoida või nende tagajärgi leevendada. Sellega luuakse ka mehhanismid liikmesriikide koostööks, et tõhusalt toime tulla võimalike tõsiste gaasitarnehäiretega. Komisjoni president José Manuel Barroso ütles: “Energiajulgeoleku suurendamine on lähiaastate esimene prioriteet. Peame tegutsema parima tulemuse nimel, kuid olema valmis ka halvimaks. Euroopa peab varasematest kriisidest õppust võtma ja tagama, et tema ilmsüüta elanikud külma kätte ei jääks. See komisjoni eelnõu kohustaks liikmesriike järgmisteks gaasitarnehäireteks valmis olema ja häire korral koostööd tegema“. Energeetikavolinik Andris Piebalgs kutsus nõukogu ja Euroopa Parlamenti üles määrust kiiresti vastu võtma. „Meile on juba mõnda aega teada, et praegused mehhanismid gaasitarnehäiretega toimetulekuks ei ole piisavad. Vene-Ukraina gaasitüli 2009. aasta jaanuaris ainult kinnitas meie kartusi. Kõik liikmesriigid on ühel meelel, et gaasi tarnekindluse tagamiseks kogu ELis on vaja ühiseid standardeid. Ja need standardid on meie tänase määruse eelnõus”, ütles volinik Piebalgs. Uues määruses kutsutakse liikmesriike üles end tarnehäireteks täielikult ette valmistama: liikmesriigid peaksid välja töötama selged ja tõhusad hädaolukorra lahendamise kavad, millesse oleksid kaasatud kõik sidusrühmad ja milles oleks arvesse võetud kogu ELi hõlmava tõsise häire võimalust. Kavade aluseks on vastavate riskide hindamine. Kavandatavas gaasi tarnekindluse määruses on antud ühine näitaja, mille abil määrata kindlaks tõsise gaasitarnehäire tekkimist. Näitaja defineerimisel on aluseks võetud „põhimõte N-1”, mis tähendab olulise tarneinfrastruktuuri või sellega samaväärse rajatise (nt imporditoru või tootmisüksuse) rivist väljalangemist. Igal liikmesriigil peab olema pädev asutus, kes vastutab gaasitarnete olukorra jälgimise eest, hindab tarneid ohustavaid riske, koostab ennetavaid tegevuskavasid ja hädaolukorra lahendamise kavasid. Samuti on liikmesriigid kohustatud kriisi korral tegema tihedat koostööd, sealhulgas ka tugevdatud gaasi koordineerimisrühma kaudu, ja võimaldama üksteisele juurdepääsu vastavale tarneinfole ja -andmetele. Tulevase määrusega tagatakse gaasi tarnekindluse kõrge tase kõikide ELi tarbijate hüvanguks. Määrusega täiustatakse õigusraamistikku, et – kooskõlas Euroopa majanduse elavdamise kavaga – soodustada investeerimist liikmesriikide võrkude ühendamisse, uute impordikoridoride rajamisse, vahenditesse gaasivoo tagasisuunamiseks ja gaasi hoidlates säilitamiseks. Määrusega võetakse arvesse gaasi pakkumise suuremat vastastikust sõltuvust Euroopa ühisel gaasiturul. Lisaks annab määrus ELile korraliku aluse oma huvide tõhusamaks kaitsmiseks suhetes väliste gaasitarnijatega. Määruse-eelnõu on ette valmistatud tihedas koostöös liikmesriikide ja gaasitööstusega, sealhulgas gaasi koordineerimisrühmaga. Määruse ettevalmistamise aluseks oli konkreetne tellimus Euroopa Ülemkogult, Euroopa Parlamendilt ja energeetika nõukogult, kes 19. veebruaril 2009 palusid energeetikavolinikul kiiresti ette valmistada uue õigusliku vahendi, et parandada ELi gaasitarnehäiretele reageerimise õigusraamistikku ja asendada 2004. aasta maagaasitarnete kindluse tagamise direktiiv. EL on üks suuremaid gaasitarbijaid ja 2009. aasta jaanuari gaasikriis näitas tarnehäiretega toimetulekuks ettenähtud seniste mehhanismide nõrkust. Gaas moodustab praegu rohkem kui neljandiku ELi energiatarnetest. Üle poole sellest gaasist tuleb väljastpoolt ja aastaks 2020 imporditakse tõenäoliselt 80% ELi gaasist. Mõned liikmesriigid on juba täielikult sõltuvad imporditavast gaasist. For more information see this website .