IP/09/ 1118 Bryssel 13. heinäkuuta 2009 Ympäristö: Monet Euroopan haavoittuvimmista eläin- tai kasvilajeista ja luontotyypeistä uhattuina Euroopan komissio julkaisi tänään raportin yli 1150 eläin- tai kasvilajin ja 200 luontotyypin suojelun tilasta. Kyseiset lajit ja luontotyypit on suojeltu EU-lainsäädännön nojalla. Vain murto-osalla niistä suojelun taso on hyvä, ja jäsenvaltioiden on tehostettava toimiaan, jos tilanne halutaan korjata. Raportti kattaa vuodet 2001–2006 ja se on laajin koskaan tehty selvitys EU:n biologisesta monimuotoisuudesta. Sellaisena se korvaamaton vertailukohta tulevaisuuden kehityssuuntien seuraamisessa. Eniten uhattuina ovat niityt, kosteikot ja rannikon luontotyypit, mikä johtuu lähinnä maatalouden perinteisten toimintamallien katoamisesta, matkailun kehittymisestä ja ilmastonmuutoksesta. Kokonaiskuva ei ole kuitenkaan kauttaaltaan synkkä, ja sellaiset kookkaat ”tunnuseläimet” kuin susi, ilves, majava ja saukko ovat osittain palaamassa entisille asuinsijoilleen. Monet jäsenvaltiot ovat panostaneet erittäin yksityiskohtaiseen seurantaan, ja muutamista puutteista huolimatta raportointi onnistui hyvin. EU:n ympäristöasioista vastaava komissaari Stavros Dimas totesi: ”Olemme sitoutuneet pysäyttämään biodiversiteetin häviämisen Euroopassa, eikä tämän päivän raportti anna aihetta tyytyväisyyteen. Haavoittuvien luontotyyppien ja eläin- ja kasvilajien suojelutason palauttaminen hyväksi vaatii aikaa ja huomattavia ponnisteluja. EU:n luonnonsuojelulainsäädäntö ja Natura 2000 ‑verkosto ovat keskeisiä elementtejä EU:n biodiversiteetin suojelua koskevien tavoitteiden saavuttamisessa. Nyt kun verkoston maa-alueiden osuus on lähes valmis, voimme odottaa huomattavia parannuksia seuraavien 10–20 vuoden kuluessa." ”Euroopan biodiversiteettiin kohdistuu edelleen vakavia paineita ja riskit ovat suuria. Vaikka emme saavuta tavoitettamme eli biodiversiteetin häviämisen pysäyttämistä Euroopassa vuoteen 2010 mennessä, edistystäkin on saavutettu. Kuten komissaari äskettäin totesi Ateenassa, vuoden 2010 jälkeisen tavoitteen olisi oltava kunnianhimoinen, mitattavissa oleva ja selkeä. Siinä olisi edelleen korostettava biodiversiteetin itseisarvoa ja tunnustettava myös terveiden ja kestävien ekosysteemien ja niiden tarjoamien palvelujen arvo,” totesi professori Jacqueline McGlade, Euroopan ympäristökeskuksen johtaja. Osin huomattavaa, osin rajallista menestystä Raportti kattaa 216 luontotyyppiä ja sisältää tietoa noin 1182 eläin- tai kasvilajista. Vaikka raportin yleinen viesti on, että monien eläin- ja kasvilajien ja luontotyyppien suojelutaso ei ole hyvä, on merkkejä siitä, että suojelutoimilla on vaikutusta ja jotkin luontotyypit ja eläin- ja kasvilajit ovat elpymässä. Esimerkiksi karhu-, susi- ja majavakannat ovat elpymässä ja palaamassa monille alueille. Tämä merkitsee, että oikeita luontotyyppejä on tarjolla ja että esimerkiksi metsästyksen ja saastumisen aiheuttamat negatiiviset paineet ovat vähentyneet. Niityt, kosteikot ja rannikkoalueet erityisessä vaarassa Niittyjen, kosteikkojen ja rannikkoalueiden yleinen tila on erityisen huono. Niityt liittyvät pääasiassa perinteiseen maatalouteen, joka on häviämässä kaikkialla EU:ssa, ja kaikkien maanviljelyyn liittyvien luontotyyppien suojelutaso on merkittävästi huonompi kuin muiden luontotyyppien suojelutaso: niiden osalta vain 7 % arvioista on myönteisiä, kun vastaava lukema muiden kuin ”maatalousluontotyyppien” osalta on 21 %. Tämä johtuu siirtymisestä tehomaatalouteen, maa-alueiden hylkäämiseen ja maan huonoon hoitoon. Kosteikkoja muokataan uuteen käyttöön ja ne kärsivät myös ilmastonmuutoksesta, josta kärsivät myös vuoristojäätiköihin liittyvät luontotyypit. Matkailu puolestaan kohdistaa rannikon luontotyyppeihin yhä enemmän paineita. Tietojen puutteellisuus Noin 13 %:ssa alueellisista luontotyyppiarvioista ja 27 %:ssa alueellisista lajiarvioista jäsenvaltiot ilmoittivat, ettei suojelutasoa tunneta. Lajien suojelutaso oli usein tuntematon varsinkin Etelä-Euroopassa. Kypros, Kreikka, Espanja ja Portugali ilmoittivat, että suojelutaso oli ”tuntematon” yli 50 prosentissa niiden alueilla raportoiduista lajeista. Meriympäristö on erityisen ongelmallinen. Meressä elävistä lajeista 57 % ja meriluontotyypeistä noin 40 % luokiteltiin suojelutasoltaan ”tuntemattomiksi”. Taustaa: 17 artiklassa tarkoitettu raportti Jäsenvaltioiden on luontodirektiivin 17 artiklan nojalla toimitettava joka kuudes vuosi tietoja direktiivin soveltamisesta. Raportointikaudella 2001–2006 raportit sisälsivät ensimmäistä kertaa arviot direktiivin kattamista eläin- ja kasvilajeista ja luontotyypeistä, joita kunkin maan alueelta löytyy. Euroopan ympäristökeskus teki raporttien pohjalta yhdistetyn arvioinnin kustakin maantieteellisestä alueesta, luontotyypistä ja lajista. Komissio laati sen jälkeen näiden arvioiden perusteella yhteenvetokertomuksen direktiivin edellyttämällä tavalla. Luontotyyppidirektiivi Euroopan luonnon suojelussa on kaksi keskeistä säädöstä: lintudirektiivi ja luontodirektiivi. Jälkimmäinen velvoittaa jäsenvaltiot säilyttämään tiettyjen luontotyyppien ja eläin- ja kasvilajien suojelun tason suotuisana komission kanssa sovituilla alueilla. Nämä alueet yhdessä lintudirektiivissä vahvistettujen alueiden kanssa muodostavat osan Natura 2000 ‑verkostoa, maailman suurinta ekologista verkostoa. Luontodirektiivin nojalla on nimetty lähes 22 000 aluetta, jotka kattavat noin 13,3 % EU:n alueesta. Natura 2000 ‑verkostoon kuuluu kaikkiaan yli 25 000 (sekä lintudirektiivin että luontodirektiivin nojalla) nimettyä aluetta, ja se kattaa noin 17 % EU:n alueesta. Lisätietoja on osoitteessa: http://ec.europa.eu/environment/nature/knowledge/rep_habitats/index_en.htm http://biodiversity.eionet.europa.eu/article17