IP/09/642 Bruxelles, den 27. april 2009Barca-rapporten: EU-kommissær Danuta Hübner og Fabrizio Barca fremlægger forslag til reformer af EU's samhørighedspolitikDanuta Hübner, EU-kommissær for regionalpolitik, og Fabrizio Barca, generaldirektør i det italienske finans- og økonomiministerium, fremlægger i dag konklusionerne fra Barca-rapporten om en reform af samhørighedspolitikken ("Barca Report - an agenda for a reformed Cohesion Policy"). I rapporten, som er udarbejdet på EU-kommissærens anmodning, redegøres der for begrundelserne for at have en europæisk samhørighedspolitik, ligesom der fremsættes anbefalinger til en omfattende reform baseret på ti "søjler". Fabrizio Barca har udarbejdet sine forslag fuldstændig uafhængigt af Kommissionen og har fået inspiration fra akademiske eksperter og embedsmænd fra medlemsstaterne efter en række møder, der blev holdt i 2008. Rapporten indgår i de grundige overvejelser om samhørighedspolitikken efter 2013, der blev indledt i 2007 med den fjerde rapport om den økonomiske og sociale samhørighed.EU-kommissær Danuta Hübner sagde: "Barca-rapporten bekræfter, at samhørighedspolitikken er en grundpille i europæisk integration. Det fastslås i rapporten, at alle regioner bør kunne realisere deres potentiale med hensyn til økonomisk udvikling, og at alle borgere bør nyde godt af samhørighedspolitikken, uanset hvor de bor. Rapporten bekræfter, at de reformer, som vi allerede har påbegyndt i de senere år, er rigtige. Der peges også på nye, uortodokse satningsområder, der skal ses i et bredere perspektiv for fornyelsen af samhørighedspolitikken." Fabrizio Barca udtalte: "Gennemgangen af fakta og teori i rapporten viser, at EU har brug for en politik for økonomisk og social samhørighed, der er målrettet de særlige behov i meget forskellige regioner. Ved hjælp af denne politik skal man kunne fremme de muligheder og takle de udfordringer, som EU-borgerne står over for, efter at markederne er blevet fælles. En reformeret samhørighedspolitik kan opfylde dette mål ved hjælp af avancerede metoder, en skarp fokusering på resultater og moderne forvaltningsskik på mange niveauer." Anbefalingerne i rapporten er baseret på ti "søjler": 1: Kerneprioriteringer Fabrizio Barca siger, at EU bør bruge ca. 65 % af sine finansieringsmidler på tre-fire prioriterede kerneområder, hvor de enkelte medlemsstater og regioner modtager en varierende andel af finansieringen alt efter behov og strategier. Kriterierne for tildeling af midler vil forblive stort set de samme som nu (dvs. baseret på BNP pr. capita). En eller to af kerneprioriteterne bør vedrøre social integration, så der kan udformes en "territorialiseret social dagsorden". 2: Nye strategiske rammer Den strategiske dialog mellem Kommissionen og medlemsstaterne (eller i visse tilfælde regionerne) bør fremmes og baseres på EU-rammer for strategisk udvikling, hvor der fastsættes præcise principper, indikatorer og mål for vurdering af indsatsen. 3: Nye kontrakter, gennemførelses- og rapporteringsmetoder Kommissionen og medlemsstaterne bør udforme en ny form for kontraktrelationer (en kontrakt vedrørende national strategisk udvikling), med fokus på indsats og kontrollerbare forpligtelser. 4: Skærpet forvaltningsskik for kerneprioriteringerne Kommissionen bør fastsætte en række betingelser for de nationale institutioner som et kriterium for tildeling af midler til de enkelte prioriterede indsatsområder og bør evaluere, hvordan og hvor hurtigt målene nås. 5: Fremme af innovative og fleksible investeringer efter additionalitetsprincippet Kommissionen bør styrke additionalitetsprincippet for at sikre, at medlemsstaterne ikke erstatter nationale udgifter med EU-tilskud, og skabe direkte sammenhæng med stabilitets- og vækstpagten. Kontraktmæssige forpligtelser er nødvendige for at sikre, at foranstaltningerne er innovative og skaber merværdi. 6: Fremme af eksperimenter og mobilisering af lokale aktørerKommissionen og medlemsstaterne bør tilskynde til såvel eksperimenter som til en bedre balance mellem skabelse af et incitament til på lokalt plan at gå ind i politik og forhindring af, at politikken "tages som gidsel" af interessegrupper. 7: Fremme af læringsprocessen: et skridt i retning af fremadrettede konsekvensanalyser Gennem bedre udformning og iværksættelse af metoder til vurdering af, hvilke resultater der ville være opnået, hvis ikke der havde været et projekt, vil man få en bedre forståelse af, hvad der virker hvor, hvilket kan virke disciplinerende, når der udformes aktioner. 8: Styrkelse af Kommissionens rolle som et kompetencecenterDer bør tilvejebringes mere specialviden i Kommissionen ved bedre samordning mellem generaldirektoraterne for at afspejle Kommissionens større rolle i og indflydelse på samhørighedspolitikken. Det vil i givet fald betyde væsentlige investeringer i menneskelige ressourcer og organisatoriske omstruktureringer. 9: Omlægning af finansforvaltning og –kontrol Der kan opnås større effektivitet i forvaltningen af strukturfondene, hvis den igangværende forenklingsdagsorden følges, og hvis der overvejes andre metoder til at reducere de omkostninger og den byrde, der pålægges Kommissionen, medlemsstaterne og tilskudsmodtagerne. 10: Skærpelse af det politiske system for kontrolforanstaltninger på højt niveau Der bør indføres et system for skærpede kontrolforanstaltninger mellem Kommissionen, Europa-Parlamentet og Rådet i form af et officielt nævn for samhørighedspolitik. Der bør tilskyndes til vedvarende debat om samhørighedspolitikkens indhold, resultater og virkninger. Hele rapporten og alle baggrundsdokumenter kan læses i deres helhed ved et klik på: http://ec.europa.eu/regional_policy/policy/future/barca_en.htm