IP/09/642 Briuselis, 2009 m. balandžio 27 d.Europos Komisijos narė Danuta Hübner ir Fabrizio Barca siūlo ES sanglaudos politikos reformos pakeitimusUž regioninę politiką atsakinga Europos Komisijos narė Danuta Hübner ir Italijos Finansų ir ekonomikos ministerijos generalinis direktorius Fabrizio Barca šiandien pristatė dokumentą „Barcos ataskaita. Reformuotos sanglaudos politikos darbotvarkė“. Ataskaitoje, užsakytoje Komisijos narės, aiškinama Europos sanglaudos politika ir teikiami išsamios dešimčia ramsčių pagrįstos reformos pasiūlymai. F. Barcos pasiūlymai buvo parengti nepriklausomai nuo Komisijos 2008 m. vykusiuose susitikimuose, kuriuose dalyvavo akademinių institucijų ekspertai ir valstybių narių pareigūnai. Ataskaita – tai ateities politikos (po 2013 m.) nuodugnaus svarstymo proceso, kuris prasidėjo po 2007 m. ketvirtosios ekonominės ir socialinės sanglaudos ataskaitos, dalis. Komisijos narė D. Hübner sakė: „Barcos ataskaita patvirtina, kad sanglaudos politika yra pagrindinis Europos integracijos proceso ramstis. Joje pripažįstama, kad visi regionai turi turėti galimybių įgyvendinti savo ekonominės plėtros potencialą ir kad visiems piliečiams, kad ir kur jie gyventų, ši politika turėtų būti naudinga. Ataskaitoje patvirtinama, kad reformos, kurias vykdome keletą pastarųjų metų, yra teisingos. Taip atveriami nauji keliai, praplėsiantys mūsų politikos atnaujinimo perspektyvą.“ Fabrizio Barca pabrėžė: „Ataskaitoje apžvelgus tikrovę ir teorinius dalykus, matyti, kad Europos Sąjungai reikia ekonominės ir socialinės plėtros politikos, pritaikytos ypatingiems pačių įvairiausių vietovių poreikiams. Ji turėtų skatinti galimybes ir įveikti problemas, kilusias ES piliečiams dėl rinkų suvienijimo. To galima pasiekti reformuota sanglaudos politika, taikant pažangias metodologijas, skiriant daugiau dėmesio rezultatams ir šiuolaikiniam daugialygiam valdymui“. Ataskaitoje pateikiamos dešimčia ramsčių grindžiamos politikos rekomendacijos. 1. Susitelkti į pagrindinius prioritetus F. Barcos manymu, ES turi apie 65 % finansavimo sutelkti į tris ar keturis pagrindinius prioritetus, skirtingomis dalimis paskirstyti jį valstybėms narėms ir regionams, atsižvelgdama į jų poreikius ir strategijas. Finansavimo paskirstymo kriterijai turėtų likti tokie patys kaip ir dabar (t. y. remiantis BVP vienam gyventojui). Vienas ar du pagrindiniai prioritetai turėtų būti nukreipti į socialinę įtrauktį, idant įgalintų „teritorinės socialinės darbotvarkės“ plėtrą. 2. Nauja strateginė programa Turėtų būti stiprinamas Europos Komisijos ir valstybių narių (kai kuriais atvejais regionų) strateginis dialogas, grindžiamas Europos strategine plėtros programa, nustatant aiškius principus, rodiklius ir veiklos vertinimo gaires. 3. Nauji sutartiniai santykiai, veiklos vykdymas ir atskaitomybė Europos Komisija ir valstybės narės turėtų iš naujo susitarti – sudaryti nacionalinį strateginį plėtros susitarimą, kuriame daugiausia dėmesio būtų skiriama rezultatams ir įsipareigojimams, kurių laikymasis galėtų būti patikrintas. 4. Sustiprinti pagrindinių prioritetų įgyvendinimą Europos Komisija turėtų nustatyti tam tikras sąlygas, kurių nacionalinės institucijos, turėtų laikytis, idant gautų konkrečių prioritetų finansavimą, ir įvertinti pažangą siekiant tikslų. 5. Skatinti papildomą, novatorišką ir lankstų finansavimą Komisija, remdamasi Stabilumo ir augimo paktu, turėtų stiprinti „papildomumo“ principą, užtikrinantį, kad valstybės narės nekeistų nacionalinių išlaidų ES išlaidomis. Sutartiniais įsipareigojimais būtų siekiama užtikrinti novatoriškas ir papildomos naudos teikiančias priemones. 6. Skatinti bandymus ir įtraukti vietos dalyvius Komisija ir valstybės narės turėtų skatinti eksperimentus ir siekti pusiausvyros, įtraukdamos į ES sanglaudos politiką vietos dalyvius, užkirsdamos kelią interesų grupių mėginimams šią politiką „pasigrobti“. 7. Skatinti mokymosi procesą ir pereiti prie perspektyvinio poveikio vertinimo Sukūrus ir įdiegus geresnius metodus, leidžiančius įvertinti, kokie būtų rezultatai be jokio įsikišimo, būtų galima geriau suprasti, ko labiausiai reikia konkrečiomis sąlygomis, ir prireikus imtis drausminančių veiksmų. 8. Didinti Komisijos kaip kompetencijos centro vaidmenįPlėtoti labiau specializuotą Komisijos kompetenciją, skatinant glaudesnį koordinavimą su generaliniais direktoratais, atitinkantį didesnį Komisijos vaidmenį ir savaveiksmiškumą vykdant politiką. Tam prireiks didelių investicijų į žmogiškuosius išteklius ir organizacinių permainų. 9. Pertvarkyti finansų valdymą ir kontrolę Reikėtų siekti didesnio efektyvumo administruojant struktūrinius fondus, toliau įgyvendinant supaprastinimo darbotvarkę, imantis kitų Komisijos, valstybių narių ir naudos gavėjų išlaidų ir naštos mažinimo priemonių. 10. Sustiprinti aukščiausio lygio politinę patikros sistemą Reikėtų sugriežtinti Komisijos, Europos Parlamento ir Tarybos tarpusavio patikros sistemą sukuriant oficialią Sanglaudos politikos tarybą ir skatinti diskusijas sanglaudos politikos turinio, rezultatų ir poveikio klausimais. Visą ataskaitą ir susijusius dokumentus rasite http://ec.europa.eu/regional_policy/policy/future/barca_en.htm