IP/09/1552 Brüssel, 21. oktoober 2009 Üksainus ja õiglane varjupaigamenetlus kogu ELis võrdsete tingimuste tagamiseks kõikidele taotlejatele: rahvusvahelise kaitse viimased puudunud alustalad pandi paika Euroopa Komisjon võttis täna vastu ettepanekud, millega muudetakse kahte Euroopa ühise varjupaigasüsteemi valdkonnas kehtivat õigusakti: direktiiv rahvusvahelist kaitset vajava isiku staatuse saamise miinimumnõuete kohta ja varjupaigamenetlusi käsitlev direktiiv. Muudatused toetuvad ettepanekutele, mille komisjon tegi 2008. ja 2009. aastal Haagi programmi ja varjupaigapoliitika kava 1 rakendamiseks: varjupaigataotlejate vastuvõtutingimuste direktiiv, Dublini määrus, EURODACi määrus, Euroopa Varjupaigaküsimuste Tugiametit käsitlev määrus ning ELi ühine ümberasustamiskava. Kavandatud meetmetega püüab EL tagakiusamise ohvreid paremini kaitsta vastavalt soovile, mille Euroopa Ülemkogu esitas sisserände- ja varjupaigapaktis. Samal ajal eeldatakse, et nimetatud ettepanekutega muudetakse varjupaigavaldkonnas kehtivad ELi õigusaktid sidusamaks ning lihtsustatakse ja ühtlustatakse kogu ELis kaitse sisulisi ja menetlusnorme, vältides seega pettust ja tõhustades varjupaigamenetlust. Euroopa Komisjoni asepresident, õigus-, vabadus- ja turvalisusküsimuste eest vastutav volinik Jacques Barrot sõnas: „Komisjon seab täna paika Euroopa ühise varjupaigasüsteemi viimased puuduvad alustalad. Viimastel aastatel on tänu ühiste nõuete rakendamisele saavutatud olulist edu, kuid liikmesriigiti esineb kaitse tagamises endiselt märkimisväärseid erinevusi. Meie ettepanekud on oluline samm parema kaitse pakkumise, võrdsemate tingimuste loomise ning tõhusama ja sidusama süsteemi kujundamise suunas .” Miinimumnõuete direktiiv Muudatusettepanekute eesmärk on eelkõige: täpsustada teatavaid kaitse põhjuste kindlaksmääramiseks kasutatavaid juriidilisi mõisteid, nagu „kaitse pakkujad”, „riigisisene kaitse” või „teatavasse sotsiaalsesse rühma kuulumine”. Näiteks võetakse taotluste hindamisel rohkem arvesse sooküsimusi. Need täpsustused võimaldavad liikmesriikide ametiasutustel kriteeriume järjepidevamalt kohaldada ning kiiremini välja selgitada, kes vajab ja kes ei vaja kaitset; kõrvaldada põhjenduse kaotanud erinevused pagulastele ja täiendava kaitse saajatele antavates õigustes. Muudatustes käsitletakse elamisloa kestust ning juurdepääsu sotsiaalhoolekandele, tervishoiuteenustele ja tööturule; võtta arvesse konkreetseid integratsiooniprobleeme, millega seisavad silmitsi rahvusvahelise kaitse saajad, ning kindlustada, et nad saavad direktiiviga juba ettenähtud õigusi tegelikult kasutada. Näiteks ei saa sellised isikud paluda oma päritoluriigi ametiasutustelt oma akadeemiliste ja kutsekvalifikatsioonide tõendit. Selliste praktiliste takistuste kõrvaldamiseks püütakse kavandatud muudatustega hõlbustada kaitsesaajate kvalifikatsioonide tunnustamist ning juurdepääsu kutsekoolitusele ja integratsioonivahenditele. Varjupaigamenetluste direktiiv Muudatusettepanekute eesmärk on eelkõige: võtta kasutusele üksainus varjupaigamenetlus, et lihtsustada menetlusi ja muuta need otstarbekamaks ning vähendada liikmesriikide halduskoormust; hõlbustada juurdepääsu taotluse läbivaatamise menetlusele. Isikutele, kes soovivad riiki sisenedes või kohe pärast seda esitada rahvusvahelise kaitse taotluse, tuleks anda sellega seotud teavet ja nõu. Piirivalvel, politseil ja teistel kaitset taotleva isikuga kõigepealt kokkupuutuvatel ametiasutustel on selgem ülevaade, kuidas selliste isikutega toimida; tõhustada taotluste läbivaatamist. Ühe olulise meetmena kehtestatakse esimese astme menetluste lõpuleviimiseks kuuekuune tähtaeg. Kavandatud muudatustega nähakse liikmesriikidele nimetatud tähtajaga kohanemiseks ette kolmeaastane üleminekuperiood. Muudatustega lihtsustatakse ja selgitatakse menetlusega seotud mõisteid ja vahendeid, näiteks „turvalise päritoluriigi” mõistet, varjupaigataotlejate kohustust liikmesriikide ametiasutustega koostööd teha või kiirendatud menetlusi. Nimetatud muudatustel on otsustav tähtsus selle kindlustamisel, et tõeliselt kaitset vajavad inimesed saaksid kaitset kiiremini; parandada varjupaigaotsuste kvaliteeti. Kavandatud muudatustega täiustatakse menetlustagatisi, eelkõige haavatavatele isikutele, nagu piinamisohvrid või saatjata lapsed. Varjupaigataotlejatega tegelevatel töötajatel peavad olema selleks vajalikud oskused; kindlustada varjupaigataotlejate juurdepääs tõhusale õiguskaitsevahendile kooskõlas liikmesriikide ühenduse ja rahvusvahelisest õigusest tulenevate kohustustega. Muudatusettepanekus on üheselt väljendatud, et kohtud peaksid esimese astme otsuste tegemisel tuginema nii faktilistele kui ka õiguslikele asjaoludele, ning nähtud ette konkreetsed eeskirjad edasikaebuste peatava toime kohta. Muudatustega tagatakse kooskõla sellise kohtupraktika arenguga, mis on seotud kaitseõigusega, pooltele ühesuguste tingimuste tagamise põhimõttega ja tõhusa kohtuliku kaitse õigusega. http://www.ec.europa.eu/commission_barroso/barrot/welcome/default_en.htm 1 : KOM(2008) 360.