IP/09/615 Bruselj, 22. aprila 2009Bolonjski proces – prenova univerz v naslednjem desetletjuMinistri za visoko šolstvo iz 46 evropskih držav se bodo 28. in 29. aprila srečali v mestih Leuven in Louvain-la-Neuve v Belgiji, da bodo proučili dosežke bolonjskega procesa, določili novo agendo in sprejeli prednostne naloge za evropski visokošolski prostor za naslednje desetletje do leta 2020. Glede na izjemen interes držav zunaj Evrope za reforme s področja evropskega visokega šolstva bo prvič organiziran „forum o bolonjski politiki“ 46 držav, ki sodelujejo v procesu, in 20 držav zunaj Evrope[1].Število držav, ki sodelujejo v bolonjskem procesu, se je od leta 1999 povečalo z 29 na 46[2], kar je prava evropska zgodba o uspehu. Zadnje poročilo o napredku bolonjskega procesa („Bologna Stocktaking“), ki bo predstavljeno ministrom v mestih Leuven in Louvain-la-Neuve, ugotavlja velik, čeprav nekoliko neenakomeren, napredek pri uresničevanju bolonjskih reform. To pozitivno ugotovitev potrjuje zadnje poročilo Komisije v podporo procesu ter kaže na precejšen napredek tudi pri strukturnih reformah. Poudarek bi zdaj moral biti na posodobitvi nacionalnih politik in konkretnem izvajanju prenove evropskih visokošolskih ustanov. Glavne bolonjske reforme se osredotočajo na:tristopenjsko strukturo visokošolske izobrazbe (diploma, magisterij, doktorat), zagotavljanje kakovosti visokošolskega izobraževanja inpriznavanje kvalifikacij in študijske dobe. Skupaj so ta prizadevanja za reformo ustvarila nove priložnosti za univerze in študente. Lanskoletna vzpostavitev evropskega registra za zagotavljanje kakovosti v visokem šolstvu je pripomogla k večji opaznosti evropskega visokega šolstva ter h krepitvi zaupanja v ustanove in programe v Evropi in po svetu. V zvezi z bližajočim se ministrskim srečanjem je evropski komisar za izobraževanje, usposabljanje, kulturo in mladino, Ján Figel, povedal: „Bolonjski proces je pripomogel k večji združljivosti in primerljivosti sistemov visokega šolstva. Med drugim je Evropa postala privlačnejša destinacija za študente z drugih celin. Čeprav je za dosego ciljev iz leta 1999 treba opraviti še nekaj dela, moramo še naprej obravnavati nove izzive, zlasti v času gospodarske krize. Visoko šolstvo ima ključno vlogo pri podpiranju trajnostne oživitve gospodarstva in spodbujanju inovacij. Univerze se morajo posodobiti, vlade v Evropi in po svetu pa z vsesplošnim priznavanjem te potrebe zagotavljajo bolonjskemu procesu pomembno podporo, ki jo potrebuje za uspeh.“ Nedavna raziskava Eurobarometra med visokošolskimi študenti kaže, da želijo širši dostop do visokošolskega izobraževanja in da bi morale univerze začeti sodelovati s trgom dela in postati del vseživljenjskega učenja. Prepričljivih 97 % študentov je na primer menilo, da je pomembno študentom zagotoviti znanje in sposobnosti, ki jih potrebujejo za uspešno delovanje na trgu dela. Velika večina (87 %) se je strinjala, da je za visokošolske ustanove pomembno spodbujanje inovacij in podjetniške miselnosti med študenti in osebjem ter da bi morali v študijski program vključiti možnost delovne prakse v zasebnih podjetjih. Več študentov si želi študija v tujini in večina jih želi več informacij o kakovosti visokošolskih ustanov, da bi ozaveščeno izbrali študij. Evropska komisija sodeluje z državami članicami in visokošolskim sektorjem, da bi pomagala pri uresničevanju agende za posodobitev univerz v okviru lizbonske strategije za rast in delovna mesta. Podpora je na voljo v okviru Programa vseživljenjskega učenja (ukrepi Erasmus), Sedmega okvirnega programa za raziskave ter Programa za konkurenčnost in inovacije pa tudi prek strukturnih skladov in posojil Evropske investicijske banke (EIB). Komisija podpira tudi visokošolske reforme drugod po svetu, natančneje prek zunanjih politik in programov; podpora sosednjim državam EU je na primer dostopna s programom Tempus. Odnose z drugimi partnerskimi državami podpirajo številni programi o dvostranskem in večstranskem sodelovanju: EU–ZDA/Kanada, EDULINK, ALFA za Latinsko Ameriko ter novi program Nyerere za Afriko. Nenazadnje je na voljo tudi program Erasmus Mundus, ki študentom iz vsega sveta zagotavlja štipendije za študij na integriranih magistrskih programih v različnih evropskih državah. Nova faza v programu vsebuje tudi doktorski študij. Sodelovanje z neevropskimi institucijami je prav tako zagotovljeno s podporo Komisije raziskovalnim dejavnostim visokošolskih ustanov v okviru Sedmega okvirnega programa za raziskave. Dejavnosti Marie Curie posameznim raziskovalcem omogočajo sodelovanje v raziskovalni skupini v drugi državi. Več informacij: Evropska komisija: MEMO/09/170 [Najpogostejša vprašanja o bolonjskem procesu], 22. april 2009 Evropska komisija: MEMO/09/172 [poročilo Eurydice], 22. april 2009 Evropska komisija: MEMO/09/171 [Eurobarometer], 22. april 2009 Evropska komisija: visoko šolstvo Evropska komisija: visoko šolstvo: bolonjski proces Uradna spletna stran bolonjskega procesa Ministrska konferenca o bolonjskem procesu, Louvain-la-Neuve in Leuven, 28.–29. April 2009 [1]Povabljene so bile naslednje države: Maroko, Tunizija, Egipt, Etiopija, Senegal, Tanzanija, Južna Afrika, Izrael, Jordanija, Kazahstan, Kirgizistan, Indija, Kitajska, Japonska, Vietnam, Avstralija, Nova Zelandija, Brazilija, Mehika, Združene države Amerike in Kanada.[2] Albanija, Andora, Armenija, Avstrija, Azerbajdžan, Belgija, Bolgarija, Bosna in Hercegovina, Ciper, Češka, Črna gora, Danska, Estonija, Finska, Francija, Grčija, Gruzija, Hrvaška, Irska, Islandija, Italija, Latvija, Lihtenštajn, Litva, Luksemburg, Madžarska, Malta, Moldavija, Nekdanja jugoslovanska republika Makedonija, Nemčija, Nizozemska, Norveška, Poljska, Portugalska, Romunija, Ruska federacija, Slovaška, Slovenija, Srbija, Sveti sedež, Španija, Švedska, Švica, Turčija, Ukrajina, Združeno kraljestvo.